Dette er historien om et uforindtaget hjerte...
og hvordan det forandrede vores dal for evigt.
For ikke så længe siden...
da grise ikke blev respekteret, foruden af andre grise.
De levede hele deres liv i en ond og mørk verden.
Dengang troede grisene, at jo hurtigere de voksede sig store og fede...
jo hurtigere ville de komme ind i grisenes paradis.
- Vågn op! - Et sted så vidunderligt...
at ingen grise troede fandtes.
Farvel, mor.
Når dagen kom for deres forældre, at skulle rejse til den verden af endeløs glæde...
var der ingen grund til at være trist for unge grise.
Endnu et skridt hen mod dagen, hvor de også skulle starte deres rejse.
Måske var det fordi han var alene.
Eller hans tristhed der gjorde ham lettere at fange.
Uanset årsagen, af de tusinde af dyr i svinestigen den dag...
blev kun én udvalgt.
- Hvad med den her? - Den helt rigtige.
- Hvor meget skylder jeg dig? - Det er kun en værdiløs lille grisling, Harry.
Du er for beskeden, Esme Hoggett.
Ni ud af ti førstepræmier for syltetøj og gelé...
der skal mere til end blot held.
Held spiller stadig ind. Vores bær var bare drilagtige gode i år.
Og vores vand meget smagsfuldt.
Selvfølgelig, vi bruger ikke vandet fra byen.
Arthur Hoggett! Hvordan går det, Arthur?
Hvordan går det med fårerne? Prøv chancen.
Hvad med et gæt, Arthur? Det går til et godt formål.
- Hold ikke grise. - Juleaften. Tænk over det. Hvilken nydelse!
Så er det godt, gris.
Grisen og gårdejeren betragtede hinanden.
Og i et flygtigt øjeblik, var der noget mellem dem.
- En svag følelse af samme skæbne. - Mærkeligt.
Det er første gang han ikke har skreget ørene af.
Nu bliver du nødt til at gætte.
Seksten pounds og fem ounces...
to ounces.
Hoggett!
Tak, Arthur. Vi vejer den lille gris imorgen.
Vi ringer, hvis du vinder.
Når du vinder, Arthur.
Har De lyst at gætte grisens vægt, hr.?
Støt Lions Club.
Hvad skulle vi med en gris, hertuginde?
Tænk. To flotte skinker. To sider bacon.
Og svinekoteletter, nyre, lever, indvolde, marinere hans tæer.
Og blodet til blodpølse. Der ringer telefonen.
Hoggett!
Godt nyt, Arthur. Du har vundet grisen.
Grise er afgjort dumme
- Hvad er der, mor? - Det er en gris.
- De æder ham når han bliver stor. - Vil de æde os?
Du godeste, nej! Bosserne æder kun dumme dyr...
som får og ænder og kyllinger.
Den ser ikke dum ud, mor.
Ikke så dum som fårene, husk det. Men grise er afgjort dumme.
Undskyld mig. Nej, vi er ikke.
- Du godeste! Hvem er du? - Jeg er et Yorkshire svin.
- Det er din race. Hvad er dit navn? - Det ved jeg ikke.
Hvad kaldte din mor dig for at skelne dig fra dine brødre og søstre?
Vores mor kaldte os det samme.
Og hvad var det, kære?
Hun kaldte os Babe.
Måske skulle vi ikke snakke for meget om familie.
Jeg vil have min mor.
Så. Du bliver nødt til at være en stor dreng.
Jeg forlod min mor da jeg var på din alder, og mine hvalpe vil snart forlade mig.
Jeg vil holde øje med dig, indtil du finder din plads.
Den lille gris er lidt nedtrykt. Han sover hos os...
indtil han finder sin plads.
Indtil han finder sin plads.
Han tisser i sengen!
Sludder!
Hvis du skal, så går du udenfor, ikke sandt?
Stor dreng.
Spring på ham!
Hvad hedder du, gris?
- Hvordan smager han? - Hvor kommer han fra?
Sådanne er tingene
Kommer igennem! Forsvind!
Vi bliver nødt til at gøre noget ved den and.
- Hvad er den larm? - Det er Ferdinand.
- Hvad er Ferdinand? - Han er en and.
- Han vil være en hane. - Han hader at være and.
- Vi fanger ham en dag og spiser ham. - Ja, kære.
Hvem vil æde en and?
Babe, vent her.
- Er grise ikke ønskede? - Ikke de levende.
- Kun hunde og katte i huset. - Hvorfor?
Sådanne er det bare.
Gris-gris-grisse!
Sikken et fantastisk måltid jeg har til dig.
Hvor er du en heldig lille svinekotelet.
Lækkert! Åh, ja!
Hvem skal vokse sig stor og fed?
Dig!
- Hvor skal vi hen? - Ud at passe på fårene.
- Hvad er får? - Får er dyr med tykke, uldne pelse.
Tomt mellem ørene. Mændene har brug for os.
- Hvorfor har de brug for os? - Fordi vi er fårehunde!
- Ikke dig, kære. - Hvorfor ikke?
Vi laver hundearbejde. Du er en gris. Du skal blive her og spise din mad.
Vi kommer tilbage på slutningen af dagen.
De tror ikke jeg kan huske. Men jeg glemmer ikke.
Det lader til, at et får er født til at lide.
Hallo? Undskyld mig.
Pokkers ulv!
- Jeg er en gris. Hvem er du? - Hunfår.
Gris. Hvad er du?
Jeg er et hunfår!
- Du er et får! - Jeg vil ikke kaldes for et almindeligt får.
Jeg er et Border Leicester hunfår. Navnet er Maa.
- Hvad er der galt med dig, Maa? - Fodsvamp. Og jeg blev frygtelig forkølet.
Og jeg er ikke så ung som jeg var engang.
- En god gris. Hvad er dit navn? - Babe.
Ikke som de ulve. Behandler én som skidt gør de!
Bider dig, som de ser dig, de vilddyr!
- Bide dig? - Og værre. Nogle ulve, er så onde...
at de løber et får op, og flår det i stykker!
Fly ville alrig gøre det!
Fly, sagde du? Et rigtigt ondskabsfuldt væsen er hun.
- Ikke Fly. - Alle disse ulve er grusomme mod får.
Brutale væsner! Det er, hvad de er.
Jeg kan ikke holde ud, at se en venlig sjæl som dig, blande sig med deres slags.
Den eftermiddag da han så Fly...
var grisens hoved fyldt med spørgsmål.
Grusom, ondskabsfuld, brutal?
Hvad var det hundene lavede hele dagen ude på marken?
- Hallo, Babe? Haft en god dag? - Ja, tak.
Det gamle får måtte tage fejl med Fly.
Grisen lovede sig selv, at han aldrig ville tænke ondt om et andet dyr igen.
Forbrydelse og Straf
Den forfærdelige forbrydelses morgen...
startede ligesom de andre morgener på Hoggett gården.
Kommer igennem! Kommer igennem!
Let!
- Nu! - Op, op, op.
Jeg frygtede, den havde en hård tone, men det er en rigtig rar klang.
Jeg var inde i O'Hallorans forretning, og der var den, ventende på mig.
Hvilken storartet måde at vågne op på!
Hoggett, kære. Kirke.
Når en fræk forbrydelse planlægges...
skal en and have en villig medskyldig.
Et pålideligt væsen, uden mistanke...
og frem for alt, yderst blåøjet.
Hvad?
Du ser ud som en intelligent, raffineret, skarpsindig lille ven.
- Hvem mig? - Følg med. Nu skal du have lidt sjov!
Hvad skal vi lave? Hvor skal vi hen?
Anden vidste nøjagtigt, hvad de skulle.
Vækkeuret skulle væk. Hans liv afhang af det.
Kan du se det? Godt.
Jeg går igemmen køkkenet, tværs over stuen...
- Godt. - ...Ind i soveværelset.
Tager den mekaniske hane og giver den til dig.
- Hvad med katten? - Diskret giver jeg dig den.
- Glimrende. - Jeg tror ikke, jeg kan klare det.
Det er mod reglerne. Kun hunde og katte er tilladte i huset.
En god regel, men det her er om andet end regler. Det handler om liv og død.
- Gør det? - Følg mig.
Hallo! Der er noget, du skal vide.
- Menneskerne æder ænder! - Hvad siger du?
Mange ænder vælger at glemme det, men menneskerne spiser fyldte ænder.
Det tror jeg ikke. Ikke bossen. Ikke bossens frue.
Menneskerne æder ikke katte. Hvorfor?
De er uundværlige. De fanger mus.
Menneskerne æder ikke haner. De laver æg med hønerne og vækker alle.
Jeg prøvede med hønsene. Det gik ikke.
Så jeg tyede til hanegal! Jeg opdagede mit talent.
Men nu, hvor jeg var blevet uundværdig, tager de en maskine i brug til det.
Forræderi!
- En mekanisk hane! - Kære mig.
Kære dig?
Jeg formoder, en and med spisevægring...
ikke passer ind i planerne.
Men, gris...
jeg er alt, hvad jeg har.
Hvorfor skal jeg gøre det?
Jeg er overfølsom overfor katte.
De får mig til at nyse.
Bare rolig. Jeg vækker ikke katten.
Mit liv er i dine hænder.
Åh, kære.
Åh, nej!
Nej, nej!
Din fod! Tag snoren af din fod.
Vent. Lad mig trække den. Stop. Drej rundt...
Den anden vej! Drej...
Nej, stop!
Dumme. Gå udenfor... nu.
- Men du sagde, at du ikke kunne uden mig. - Stol på mig, det kan jeg.
Er du sikker? Helt sikker?
Gå udenfor og hold vagt.
God ide.
Hvis du vil have noget gjort, så gør det selv.
Hold vagt imod hvad?
Bare rolig.
Hold dig til mig, og jeg beder dig, ikke ét mere ord.
Okay.
Nys ikke, Ferdie.
Hold vejret.
Det var min skyld. Jeg ville bare prøve at hjælpe lidt.
Men nej. Idag beviste, at det ikke fungerer.
Fra nu af vil vi alle respektere reglerne.
Hvert væsen sin egen skæbne.
Hvert dyr på sin rette plads.
Og en gris' plads er under en gammel trækvogn, og ikke i laden.
Og aldrig mere inde i huset.
- Er det forstået? - Ja, hr.
Og nu, gris, hvad angår din omgangskreds. Når man er ung...
er det svært at skelne, så jeg vil hjælpe dig.
Jeg forbyder dig at snakke eller at omgås med...
anden... for evigt.
- Har jeg gjort det klart? - Hvad betyder "omgås med"?
Det betyder, unge mand...
at du ikke må komme i nærheden af den and.
Når den flygtige and viser sig, så lad ham vide:
Når man er en and, så skal han opføre sig som én. Ikke mere galeri og sludder.
Han skulle indse, hvad han er, og være taknemmelig for det.
- Det gælder for os alle. - Hørt, hørt!
Rex forsatte langt ind i natten.
Andre steder, var der mere snak.
Emnet var julemiddagen...
og hvorvidt dette års hovedret skulle være flæskesteg...
eller and a l'orange.
Svinekød er dejligt, godt kød.
Og så er der flæskesværen. Den tilsætter altid interesse og konsistens.
Fang ham!
Fang grisen! Fang grisen!
Fang ham! Fang ham!
Hvad Du Spiser Idag Går Og Snakker Imorgen
Ferdinand!
Alle har ledt efter dig.
- Hvad er det her for et sted? - Hvad forgår der derude?
Rex er ikke glad. Alle disse nye regler!
Jeg har ikke tilladelse til at...
Ingen tilladelse til hvad?
- Grisse! - Hvad? Du har ikke set mig, okay?
Og du har ikke set mig. Okay?
HJEMMELAVET SYLTETØJ TIL SALG
HOGGETT GÅRDEN
Og tiden kommer for alle dyr...
når barndommen slutter...
og en ny dør åbnes til de voksnes verden.
Fårehundehvalpe til salg
Og det var det også for Flys hvalpe.
Skønt det var alt for tidligt for Fly.
Hvalp, hvalp. Kom.
I min lomme.
Fly?
Må jeg kalde dig for Mor?
Og sådan gik det til at grisen...
fandt sin plads på gården.
Og han var glad, også i sine drømme.
Flæskesteg er dejlig godt kød
- Hallo! - Hvordan går det? Glædelig jul!
Hvordan har min yndlingspige det?
Bedstemor har en vingummibamse.
Giv mig et kys.
Gæt hvad vi skal have til julemiddag.
- Flæskesteg. - Jeg hader svinekød.
Pokkers ballade, hvis du spørger mig.
Katten sagde de kalder det for jul.
Julemiddag.
Middag betyder død.
Død betyder kød!
Jul betyder kød!
Ja!
Vent.
At æde grise! Barbarer!
Skal du ud i marken igen, Maa?
Det er trist der ikke er flere af din slags.
- Jeg tænker på dig altid. - Jeg kunne komme og besøge dig.
Det ville jeg gerne, men...
vi må ikke håbe på for meget.
Og så kom juleaften.
Og tiden løb ud for grisen.
Vil du slagte ham i aften?
Godt. Blodet vil løbe ud til morgen.
- En skam. - Hvad sagde du?
Ingenting.
Hvad i himlen vrøvler du om?
En skam at miste førstepræmien for bedste skinke på næste års marked.
Nydelige fyldige køller han er ved at få.
Smukke.
Alligevel...
dumt at vente, formoder jeg.
Her er den!
- Fuglen. - Kyllingen?
Nej, det er and a l'orange.
Og, mor, det ser så fantastisk ud.
- Jeg vil ikke spise noget af det! - Det er fantastisk.
Ferdinand!
Hvis du er herude, hvem er så derinde?
Hendes navn er Rosanna.
Hvorfor Rosanna?
- Hun var sådanne en vidunderlig skabning. - Ferdinand.
- Jeg kan ikke tage det mere. - Virkelig!
Frygt er for meget for en and. Det æder en op indefra.
Der må være mere venligt ude i de fjernt liggende egne.
Du bliver kun lykkelig, hvis du accepterer...
at tingene er på den måde, tingene er.
På den måde tingene er, lugter. Jeg vil ikke være færdig.
Jeg ønsker jer alle held og lykke.
- Hvor tager du hen? - Ved det ikke.
Men jeg er en snu and. Jeg vil på eventyr.
- Jeg vil savne dig, Ferdie. - Ferdie? Det har ingen kaldt mig før.
Hej, held og lykke, gris.
- Jeg er smuttet. - Farvel.
Vil du gøre mig en tjeneste, gamle bønne?
- Hvad som helst. - Åben lågen.
Grisen vidste det var imod reglerne at forlade gården.
Men der var noget frygteligt galt.
Hvor sødt, skat. Hvad er det?
Det er en fax. Så du kan sende os breve over telefonen.
Normalt ville grisen have været begrejstret...
over sin første udflugt til fårenes marker.
Men nu var det frygt i luften.
Maa og hendes flok var truede.
Hej, Frank, har du lyst til gris til middag?
- Unge fyr, du er i live! - Maa!
Hvad sker der? Hvem er disse mænd?
Jeg jager ham væk. Kom her, Sniff!
Hvor er vores boss? Det synes ikke rigtigt.
- Hvad er der galt, kære? - Det er den forkerte!
Jeg vil have dukkehuset jeg så i fjernsynet!
Der, der.
Get! Quick! Få hunden ind.
Ud af gruppen! Kom!
Af sted!
God hund.
God gris.
- Far siger, hans lille svin er et vagtsvin. - Du godeste!
Hvis det ikke er en and, som tror den er en hane...
så er det en gris, som tror, den er en hund!
En gris som tror, den er en hund!
"Blue moon. Du så mig stå her alene"
"Uden en drøm i mit hjerte Uden en kæreste."
"Blue moon. Du viste nøjagtigt hvorfor jeg var her."
En Gris Som Tror Den Er En Hund
En vaskemaskine, en radio, et nyt vækkeur.
Jeg synes det er en vidunderlig fax, kære, men kan vi bruge den?
Vi har allerede en. Det var idéen.
Vi kan sende fax til hinanden.
Vær ikke bange for den bare fordi den er ny.
Disse regnskaber er forfærdelige, Arthur.
Hver måned er dine udgifter større end dine indtægter.
Det æder dine reserver op.
Du har brug for modernisering, en kassekredit.
Du bruger stadig hest og trækvogn.
- Far? - Sjovt.
- Hvad? - Disse høns, den gris.
Hvad har grisen med det hele at gøre?
Ingenting.
Se dem blot. De brune og de hvide.
Kom, Rex. Kom, Fly.
Kom, gris.
Kom, gris!
Måske han er glad for hvad du gjorde for ham igår.
- Jeg gjorde jo ingenting. - Hvis det ikke var for dig...
kunne de have stjålet hele flokken.
- Er Rex ikke glad for mig? - Han bliver god igen.
Bare lad ham være idag.
Væk fra mig, Fly. Rex, kom forbi.
Det er godt.
Du er så hurtig. Jeg vil aldrig kunne flyve som dig.
Grise er ikke byggede til at flyve, kære.
Men fart er ikke alt. Det er din indstilling.
De skal bare vide hvem der bestemmer.
Ud med dig.
Fang dem, gris.
- Han vil have at du lukker dem ud. - Væk fra mig, gris.
Husk, du skal dominere dem.
Gør det, og de vil adlyde. Gå!
Det er latterligt, mor.
Sludder og vrøvl. Det var dit første forsøg.
Du behandler dem som lige. De er ringere end dig.
- Nej, de er ikke. - Selvfølgelig er de det!
Vi er deres herre. Hvis de ikke mærker det, vil de være over dig.
- Fly, få den gris væk. - De er ringere end dig. Fornærm dem.
- Men de griner af mig. - Så bid dem.
Vær ubarmhjertig. Bøj dem for din vilje.
- Så er det nok! - Gå! Gå!
Træk ud der, dit...
dit, store fårehoved!
Unge fyr, stop det sludder.
Hvad er der med dig? Jeg har lige fortalt hvilken sød gris du er.
Maa, jeg prøvede blot på, at være en fårehund.
Der er nok ulve i verden...
uden en flink fyr som dig skal blive ubehagelig.
Du har det ikke i dig, unge fyr.
Du og jeg, vi nedstammer fra de store fårehunde...
af den ældgamle Bahou slægt.
Vi står for noget.
Og idag så jeg med skam det hele blive forrådt.
- Rex, han er kun en lille gris. - Endnu større er fornærmelsen.
Jeg er ked af at jeg bed dig. Er du okay?
Jeg ville ikke kalde det et bid. Har du tænder derinde eller kun gummer?
Se, mine damer, et hjerte af guld.
Et hjerte af guld.
Unødvendigt alt det ulve sludder.
Alt hvad en lille gris som dig behøver er at spørge pænt.
Mange tak. Det var sødt af dig.
- En fornøjelse. - Hvilken sød lille gris!
Okay, hvordan gjorde du?
Jeg spurgte dem venligt og de gjorde det.
Vi spørger ikke, kære. Vi fortæller dem.
Jeg gjorde, mor. De var virkelige venlige.
Måske Rex ville være en smule mere venlig hvis jeg snakkede med ham.
Nej, nej. Lad mig om det.
Rex?
Jeg ved det var hårdt for dig idag...
at se på hvad der skete.
Men det er ikke elendigheden værd.
Min kære, ikke på sådan en vidunderlig aften.
Du fylder ham med disse idéer!
Tosidet forræderi...
Ned!
Ned, Rex. Fly!
En sort sky havde hjemsøgt dalen.
Grisen følte at problemerne var hans skyld.
Men han var sikker på at han vidste, hvordan det blev godt igen.
Undskyld mig, hr.
Men jeg tror alle problemerne...
Det er ikke hundesyge. Kan ikke være hundegalskab.
Det må være hormonerne.
- Han tror hunden er jaloux på grisen. - Det kan jeg ikke selv se.
Nej. Så hvad gør vi?
Du kan spærre ham inde eller... klip, klip. Jeg kan klare det på tirsdag.
Nej.
Eller på onsdag.
Hoggett vil ikke have at hunden skal opereres. Det er en avlshund.
Jeg kan selvfølgelig berolige ham...
men han vil være værdiløs som arbejdshund.
Jeg giver dig piller til at putte i hans mad.
God hund.
FåreGrisen
En gris som arbejder som fårehund?
Uden Rex, og Fly såret under kampen, havde gårdejer Hoggett intet valg.
Maa! Bossen vil give dig medicin.
Ah, kære, det vidste jeg! Frygtelige sager.
- Jeg ved det, men det er for dit bedste. - Unge fyr, hvis du siger det.
Da tanken først kom til ham...
afviste gårdejer Hoggett det som dårlig opførsel.
Men som de fleste af hans latterlige idéer, så ville den ikke forsvinde.
- Hvad laver de? - Det er en fårehundeprøve.
En slags konkurrence for fårehunde?
Og deres bosser. En slags forhindringsbane.
Hvordan bestemmer de, hvem der vinder?
Det afgør tiden og fejltagelserne. Du får point for, hvor hurtig du er.
Og de tager point for alle fejltagelserne.
Hver gang et får går forkert, er det en fejl, og de tager et point.
- Det ser sjovt ud! - For en fårehund, er der ikke noget bedre.
Rex og jeg, vi plejede...
Skidt med det.
Var Rex en mester?
Han kunne være blevet den største mester overhovedet, men sådan skulle det ikke gå.
- Hvad skete der? - Da Rex var i sin bedste alder...
bragte vinterregnen højvande til dalen.
Rex og hans boss fik størstedelen af flokken på højryggen.
Rex gik tilbage for at lede efter resten.
Han fandt dem strandede på grund af højvandet.
Han prøvede at få dem i sikkerhed, men de ville ikke lade sig røre.
For bange og dumme til at redde dem selv.
Det var isende koldt og vandet blev ved med at stige.
Rex blev hos dem hele natten.
Ved daggry, var fårene druknede.
- Da de fandt Rex, var han knapt i live. - Mor!
To ugers hvile foran pejsen fik ham tilbage på benene igen.
Men hans hørelse blev aldrig den samme.
Han har aldrig ville have at andre skulle vide, at han næsten var helt døv.
- Er det derfor han er så vred? - Det er kun det halve af det.
Alt dette skete knap en måned før det Store Landsomfattende Mesterskab.
Han prøvede, men kunne ikke høre når bossen kaldte, og det forsinkede ham.
Det er den barske sandhed, men uden de dumme får...
kunne Rex være blevet mesteren over alle mestre.
God hund.
Det er det. Godt.
Så begynder vi. Okay.
Igennem her.
Og så, et stort greb til venstre.
Stort greb. Igennem lågen her.
Da var det, frue Hoggett begyndte at bekymre sig for sin mand.
Men gårdejer Hoggett vidste at små idéer...
som knirkede og nægtede at forsvinde...
aldrig skulle ignoreres.
For i dem ligger skæbnen begravet.
Luk lågen sådanne, og du er færdig.
En Tragisk Dag
Kan vi ikke starte lidt før idag?
Det er endnu ikke lyst.
Du kan gå på arbejde når hanen galer. Læg dig til at sove igen.
Undskyld.
Undskyld, men det er næsten daggry.
- Hvad? - Jeg er ked af at forstyrre...
men det er næsten daggry. Kunne du ikke gale lidt før idag.
- Væk med dig! - Men, jeg...
- Ud med dig! - Okay.
Nu forstod grisen, hvorfor fårene kaldte alle hunde for ulve.
Han var fyldt med et forfærdeligt raseri.
Maa!
- Er du okay? - Hallo, unge fyr.
Maa. Kan du komme op?
Det tror jeg ikke.
Det er forbi. Ulvene er langt væk.
Jeg henter bossen så han kan se på dig.
Jeg skal nok komme mig.
Maa!
Hjem, gris.
Fly vidste, at der kun var én skæbne for den...
som tog livet af et får på gården.
Men Fly kunne ikke tro, at Babe var en fåredræber...
så hun blev i marken og gjorde noget hun aldrig havde gjort før: talte til fårerne.
Fortæl mig. Hvem dræbte den gamle?
- Er det det eneste ord i halvhjerner kender?
- Ulv! - Siger du det var en hund?
- Hvor er Babe? - Var det en ulv eller Babe?
- Ulv! - Babe!
Gårdejer Hoggett bar noget kroget i den ene arm.
En slags sort, slankt rør.
Kom, gris.
Grisen havde et svagt minde om at slanke rør skabte mad...
og gættede, at en uventet overraskelse...
ville komme ud af de to små munde.
- Babe! - Ulv!
Stille!
Fly besluttede at tale meget langsomt...
for det var en kendsgerning, at får var dumme...
og ingen ville overtale hende alligevel.
Vær så venlig, vær så sød at...
at fortælle mig hvad der skete?
Stille!
Fortæl mig hvad der skete i morges.
Fåret talte meget langsomt...
for det var en kendsgerning, at ulve var uvidende...
og ingen kunne overtale dem til det modsatte.
Babe kom! Han reddede os!
Ulvene dræbte Maa.
Men Babe jagede dem bort.
Tak! Mange tak!
Det var en fornøjelse at snakke med dig.
Der er du! Hvad tænker du på?
Det var politiet. De sagde, at der var vilde hunde ude.
Familien Mitchells mistede seks lam i morges.
Hvad skal du med geværet?
Jeg...
ingenting.
Gris Af Skæbne
Det er meget simpelt. En halv time på 175 grader.
Jeg har lavet kanin gryderet til på fredag.
For hertuginden, lever om morgenen og hjerte om aftenen.
Undtagen om fredagen, steg om morgenen, kogt lever om aftenen.
Varm det lidt, men prøv lidt selv ellers bider hun bare i det.
Det må være bussen.
- Farvel. - Ha' en god tur. Farvel.
Hallo, alle!
Du sødeste, Valda.
Jeg må til den landsomfattende konference.
Jeg er General Sekretær Medhjælper i den nordøstlige region...
men det bekymrer mig at efterlade den mand alene.
- Opfører han sig stadigvæk mærkeligt? - Kun dumme ting.
Mærkelige små ting, som kun en kone bemærker.
- Han kan ikke lave meget skade på 3 dage. - Selvfølgelig ikke.
Gå nu!
God aften. En skam med vejret.
Modbydelig hoste!
Det var en tid siden at Arthur Hoggett...
havde haft et dyr, hvis evner han havde så stor tiltro til.
Og med det nationale Stormesterskab for fårehunde om kun to dage...
ville han ikke lade kendsgerningen afgøre, at hans dyr var en gris.
Han var bekymret over, idet han var en ærlig mand...
at spørgsmålet ville være "hundens navn".
Og hvad han end skrev, ville være løgn.
Men da det skete, var heldet med ham.
INDMELDELSESNAVN
GRIS
Det er helt i orden, virkelig!
Jeg er bare... prosit!
Hvad sker her?
Rolig, rolig.
God gris.
Der er mange rare katte i verden.
Men alle tønder har sine rådne æbler.
Og det er klogt at bide mærke i de vise ord...
"vær opmærksom på, at den onde kat bærer nag."
FREDAG
- Hvordan har du det? - En smule træt.
Du behøver din søvn for at være på toppen imorgen.
Bliv ikke for længe oppe. Godnat.
Godnat, mor.
Vær sød at tilgive mig for at have kradset dig, kære.
Jeg blev lidt for vild. Det er en katte ting.
Okay.
Har du det godt med hensyn til morgen?
Det skal nok gå.
Jeg skulle sikkert ikke sige det, men jeg ved ikke om du er klar over...
hvor meget de andre dyr griner af dig på grund af denne fårehunde affære.
Hvorfor skulle de det?
De siger, at du har glemt, du er en gris. Er det ikke dumt?
De siger også, at du ikke ved, hvad grise bruges til.
Hvad mener du?
Hvorfor grise er her.
Hvorfor nogen af os er her?
Køer er her for at blive malket.
Hunde er her for at hjælpe bossen og fruen med fårerne.
Jeg er her for at være smuk og kærlig mod bossen.
Ja?
Kendsgerningen er, at grise intet formål har.
Ligesom ænder intet formål har.
Jeg tror ikke...
For din skyld, så er jeg ligefrem.
Hvorfor holder bossen ænder? For at æde dem.
Så hvorfor holder bossen gris?
Kendsgerningen er, at selvom dyr intet formål har, så har de et formål.
Bossen bliver nødt til at spise. Det er nok det ædleste formål af alle...
når du tænker over det.
Æder de grise?
Svin kalder de det. Eller bacon.
De kaldes kun grise mens de lever.
Men jeg er en fåregris!
Bossens frue spillede bare komedie.
Før eller siden, bliver alle grise ædt.
Sådan er verden.
Jeg har ikke gjort dig ked af det, vel?
Mor?
- Mor! - Du godeste!
Hvad i himlens navn laver du herude i regnen?
Du skulle passe på dig selv med sådan en stor dag forude.
- Bliver grise ædt? - Hvem har fortalt dig det?
Det fortalte katten. Grise har intet formål undtagen at blive ædt.
Er det rigtigt?
Det er rigtigt. For mange grise er det rigtigt.
Så, min mor, min far, mine brødre og mine søstre...
- alle... - Sandsynligvis, kære.
- Vil du snakke om det? - Nej, det er i orden.
Jeg forstår. Jeg er okay.
Selv... bossen?
Ja, kære.
Babe?
Babe!
Babe stikker af.
Rex?
Vær venlig?
Kald på bossen.
Han er herovre.
Hold ud, gris. Du vil snart være hjemme.
Han er blevet forkølet, men det forklarer ikke, at han ikke vil spise.
Han har helt forvirret mig, Arthur. Men jeg kan fortælle dig dette.
Hvis du ikke får væske i ham snart, så vil du miste ham.
Tag dig sammen.
Bossen har brug dig.
Her kommer vi.
Kom nu, gris.
Det er min dreng.
Kom så da.
"Hvis jeg havde ord"
"At lave en dag for dig"
"Ville jeg synge for dig om morgenen"
"Gylden og oprigtig"
"Jeg ville lade idag"
"Forblive for evigt"
"Og fylde natten"
"Begravet i måneskin"
"Hvis jeg havde ord"
"At lave en dag for dig"
"Ville jeg give dig en morgen, gylden og oprigtig"
"Jeg ville lade idag"
"Forblive for evigt"
Jeg vil fortælle dig hvad vi kan gøre.
Du er tredje på listen, men du kan slutte.
Men du må være her halv fire, ellers vil du blive diskvalificeret.
Okay.
Velkommen tilbage til det nationale Stormesterskab for fårehunde...
sendt fra Kingsmith Opvisningsbane i hjertet af fåreegnen.
Vejret har været lidt blandet...
men vi har allerede set vidunderligt arbejde af disse talentfulde hunde.
Bliv der.
Undskyld mig, får.
Godmorgen allesammen!
Jeg har aldrig mødt et får med et sådanne stærkt, sort hoved.
Fodrer de dig ordentligt?
Babe, jeg prøver.
Okay, dumrianer! Hør her!
I skal høre efter hvad denne gris har at sige...
eller jeg vil komme efter jer og sprætte jer op!
Det tænkte jeg ikke på. Fortsæt med at tale til dem. Jeg ser hvad jeg kan gøre.
- Ser det ikke yndigt ud? - Bortset fra vejret.
- Se der er din Bert! - Bert Ford og Sweep gør det godt.
- Sweep har problemer med lågen. - Mange problemer.
- Det vil sætte Bert tilbage. - Bekymre dig ikke, Valda. Kun få fejl.
Se, han klarer det meget bedre nu.
For mange løse får. Og Sweep er ellers sådanne en trofast hund.
Hvis ikke de får vil tale med Babe, så vil bossen tabe ansigt.
- Jeg ved ikke hvad jeg skal. - Der er kun en ting at gøre.
Jeg må løbe! Jeg prøver at komme tilbage i tide.
Det må have været et frygteligt vejr for dig...
ude i marken med al denne regn.
Den hund har travlt.
Jeg har en øl og et TV der venter.
Sidste deltager er Gris. Ejer, A. Hoggett.
- Var det "Hoggett"? - Det tror jeg nok!
Han sagde Hoggett. Det var klokkeklart.
Der må være en anden Hoggett. Vi har kun to hunde, og de...
er ikke...
Ulv! Ulv!
Hold mund, I tåber!
Den lille gris er i knibe.
Hvilke problemer har Babe fået, ulv?
Fårene ved prøven vil ikke snakke med ham.
Han ved ikke, hvad han skal gøre.
Vi ved ikke, hvad vi kan gøre for at hjælpe.
- Det er ikke rigtig at hjælpe ulven. - Vent her, Ulv.
I må tale højere. Jeg er... lidt døv.
Jeg beder dig vente her, Ulv.
Gør hvad det gamle får siger, for én gangs skyld.
Vi vil se hvordan vi kan hjælpe dig.
Arbejdet færdig. Strømmen genoprettet.
Meget skuffende at sidde heroppe og tænke på...
hvad årsagen til forsinkelsen er.
Vi har nogle på vej til dommerkammeret.
Vi fortæller hvad årsagen er, så snart vi ved det.
- Måske en doping-prøve? - Måske.
Det har jeg aldrig hørt om ved en fårehundeprøve.
Vi har noget her som muligvis kunne være til hjælp til vores gris.
Kodeord!
Før vi siger noget...
- skal du aflægge et højtideligt løfte. - Ja?
- Behandle os ordentligt! - Du skal behandle os pænt-godt.
Jeg vil prøve.
- Intet bider!!! - Du skal undgå at bide os får...
- for enhver pris! - Okay! Det vil jeg så prøve på.
Vi vil blive til grin for hver fårehunde organisation...
- I hvert et civiliseret land! - Der er ingen regler...
vi får se hvad komitéen har besluttet når deres møde er ovre.
Hvad kan vi forvente næste år, en grinende hyæne med et spring show?
Men det vigtigste af alt, lov...
at dette kodeord som vi nu giver dig...
aldrig vil blive brugt imod andre får.
Gjort. Jeg sikrer mig, at grisen også forstår det.
- Vi har fået løftet! - Dette er for Babe.
Maa ville også have ønsket det.
Mæh, vædre, hunfår.
Mod din race, din uld, din flok må du være tro.
Får vær tro. Mæh, vædre, hunfår.
Er dette kodeordet?
Hr. Hoggett, dommerne vil have mig til at overbringe dig...
deres misbilligelse, at en mand som dig...
med en lang og hæderlig fortid med vores forening...
skulle være øjenvidne til modstand...
mod de historiske stævner som i lang tid har styret vores sport.
Imidlertid kan vi ikke finde nogle regler...
som kan forhindre dit... dyr i at deltage.
Komitéen har besluttet, at hvis du ønsker at fortsætte...
så kan vi intet gøre for at stoppe dig.
Hvad ønsker du at gøre?
Det ser ud som om der sker noget dernede.
Jeg tror, hvis ingen andre problemer dukker op...
så får vi at se Hoggett med sin hund, Gris.
- Usædvanligt navn. Mærkeligt navn, ikke? - Gris.
Er der nogen der vil spille kort?
Du godeste! Se!
Han er et fjols!
Nummer 23, hr. A. Hoggett med Gris.
Det er alt for skørt til at tro.
Og ikke nok med det, så er der en herreløs hund på banen.
De prøver at indkredse ham.
Hunden vil give et par tips om hvordan man er en fåregris.
Det er nu op til ham.
Væk fra mig, gris.
Stik af!
Mæh, vædre, hunfår. Mæh, vædre, hunfår!
Mod din race, din uld, din flok du må være tro.
Får vær trofast. Mæh, vædre, hunfår.
Hvad sagde du?
Få dig en hund, Hoggett.
Det er ikke verdens ende, Esme.
Vil han bare stå der indtil tiden løber ud?
Eller er det en slags for protest?
Måske skulle vi inteviewe fåregrisen?
Eller fåregrisens træner.
Han er en mærkelig fætter.
Du godeste!
Det er Babe!
A. Hoggett med "Gris"
Jeg...
det...
Smukt! Jeg kan ikke fortælle hvor taknemmeli' jeg er til jer alle.
En sidste tjeneste.
Hvis I tre damer med halsbånd ville forlade ringen...
ville jeg være meget taknemmelig.
Og sådanne gik det til al lovprisningen...
i al ståhej og begejstring...
to skikkelser stod stille...
side om side.
Grisen gjorde det! Perfekt scoring!
Hvert et menneske på tribunen og kommentatorerne i boksen...
manglede ord...
denne mand, som i hans liv havde sagt færre ord end alle andre...
vidste nøjagtigt hvad der skulle siges.
Det er nok, Gris.
Det er nok.